Forrige episode av Stargate SG-1:
Hver tilstedeværende systemherre har tillatelse til å ha med én menneskeslave.
Vi trenger noen som snakker flytende goa'uld. Noen som ikke er jaffa.
Du venter til alle systemherrene har ankommet, og så bruker du denne.
Disse to væskene blandet sammen, utgjør en ytterst giftig blanding.
Du trenger bare å stikke ham én gang. Da tror han at du er slaven hans, Jarren.
Alt som er igjen av Martouf, lever nå videre i Lantash.
Dette har pågått lenge nok.
Vi må stadfeste hvem som står bak disse angrepene.
Løytnant?
Herregud.
- Sarah er her. - Sarah?
Du mener Osiris? Gjenkjente hun deg?
Jeg vet ikke. Jeg tror det, men hun leet ikke et øyenbryn, og jeg vet ikke hvorfor.
Du er ganske langt hjemmefra, er du ikke?
Og nå, fortsettelsen.
Hva gjør du her?
Hva, nå? Ingenting. Hvorfor? Var det noe du tenkte på?
Frekkheter.
Fortell meg hvilken undergravende gruppe du er en del av,
ellers tapper jeg deg for blod.
Kan jeg stå til tjeneste?
Hvem er du?
Jeg er systemherren Yus tjener. Dette er min herres gemakker.
Du har nok gått feil. Jeg har selv gått meg vill her. Alt ser likt ut.
Unnskyld at jeg spør, men er det ikke forbudt å ha med våpen på toppmøtet?
Hvis du snakker om det igjen,
skal jeg love deg at det blir dine siste ord.
Jacob! Er du der fortsatt?
Ja. Hva skjedde?
Osiris og jeg hadde en krangel. Kjemikaliet virket.
Hvorfor frigjorde du ikke bare giften?
- Daniel? - Fordi det hadde drept Sarah.
Det må finnes en måte å redde henne på. Dere har tatt symbioter ut av verter før.
Vi måtte ha fått henne ut derfra først.
- Og så? - Det er en større sammenheng her.
Du må frigjøre giften. Gjør det nå.
Du vet hva som står på spill. Ingen enkeltpersons liv er viktigere.
Fullfør oppdraget ditt.
Krystallene.
- Tok'raene laget tunneler med krystaller. - Vi vet det.
Så vi kan bruke dem til å lage flere.
- Hvor er de? - Laben.
Dere venter her. Teal'c, bli med meg.
Sir, se om du kan finne en av de tok'ra- kommunikatorene. Vi kan trenge en.
Svakhet rammer systemherrene.
Hvis denne skjøre alliansen smuldrer,
vil goa'uldene bli sårbare overfor trusler som finnes utenfor galaksen.
Vi må sette uoverensstemmelser
og individuelle maktkamper til side,
for å styrke goa'uldene, og sikre overherredømmet
over dem som truer vår suverenitet.
Du snakker om noble prinsipper, men du har ikke noe offisielt sete her.
Da ber jeg dere om... offisielt å anerkjenne min status her.
Hvilken støtte tilbyr du til gjengjeld?
Ingenting.
Jeg er her for å representere en annens stemme.
Hvem tjener du?
- Anubis. - Hva?
- Du lyver. - Han er død.
Det var det dere antok etter at dere forsøkte å drepe ham.
Var det ikke nok at han ble forvist fra systemherrene?
Med forbud om noen gang å komme tilbake.
Det er lenge siden, og bare én systemherre er igjen fra den tiden.
Han har sendt meg for å be dere om å akseptere ham igjen.
Eller...
være underlagt hans nåde.
Likene er borte.
Vi har selskap.
- Jacob? - Ja. Er du klar?
- Ikke akkurat. - Pokker heller, Daniel.
Jeg skulle gjøre det, da Osiris sa
at hun representerte en annen goa'uld, som het Anubis.
- Han er død. - Nei. Han vil opptas som systemherre.
Hvorfor nå? Hvor har han vært de siste tusen årene?
Jeg vet ikke. Vi trodde en ny goa'uld var i emningen. Vi visste ikke hvilken.
- Viser seg at denne ikke er så ny. - Hvis det faktisk er Anubis...
Å drepe systemherrene nå, gjør at han bare kan ta over. Som du sa,
en gjeng med krigende systemherrer, er bedre enn én allmektig en.
Du aner ikke hvor ille Anubis er.
Han ble utestengt av systemherrene fordi ugjerningene hans var unevnelige,
- til og med for goa'uldene. - Ja. Og hør på dette: Oppdraget er avlyst.
Anubis har ikke ventet så lenge bare for å returnere til systemherrene.
- Det må være mer i gjære. - Og?
Du må bli værende og finne ut hva det er.
Hvis du kan.
De burde ha vært tilbake nå.
De er sikkert OK. De kommer snart tilbake. Hvordan går det med deg?
- Det er veldig rart. - Jeg vet det.
Det er som...
Jeg plutselig vet alt om noen andres liv.
To andre menneskers liv, faktisk.
Jeg hører tankene hans av og til.
Men han bruker alle kreftene på å prøve og redde meg.
Høres ut som de kommer tilbake for enda en runde.
For en vits.
Jeg kommer til å dø på det første oppdraget mitt.
Det gjør du ikke.
Selv om symbioten fikser det som er feil med meg, kommer vi aldri ut herfra.
Jo da. Du har lest oppdragsarkivene våre.
Vi reiser gjennom Stargaten, havner i trøbbel, kommer oss unna og reiser hjem.
Fortell det til major Mansfield.
Glem pepp-praten. Du visste hva du gikk til.
Du fikk oppdraget fordi du er sterk, både fysisk og mentalt.
Gi symbioten inni deg en sjanse. Dere behøver hverandre like mye.
Ikke...
Basen har blitt infiltrert. Mange døde tok'raer ble funnet,
- samt tre tauri-mennesker. - Allierte med tok'raene.
De få tok'raene vi fanget, døde før vi fikk ut noe informasjon.
Men seks jaffaer ble funnet døde på utsiden av det vi tror er et laboratorium.
- Tre ble drept av tauri-våpen. - Da er det overlevende på frifot.
Det virker sånn.
- Hva med det kjemiske våpenet? - Ingenting tyder på at det er funnet.
Tok'ra-datamaskinene ble utsatt for sabotasje før troppene våre kom.
- Finn de savnede overlevende. - Tunnelene er vidstrakte, min herre.
Men vi skal ikke svikte deg.
Han elsker deg, major.
Det var en av grunnene til at han kjempet for å leve.
Han ville at du skulle vite det.
Symbioten jeg bærte på, var Martoufs kamerat.
Martouf og jeg ble nære venner på grunn av det.
Jeg sier deg det, han elsker deg.
Like mye som han en gang elsket Jolinar.
Han er lei seg for det som skjedde.
Hvordan verten døde til slutt.
Han vil ikke at du skal føle deg skyldig.
Det er i orden.
Det blir vanskelig å puste.
Hold ut.
Carter, hvis du hører meg, svar.
Sir, vi er her. Tunnelen kollapset.
- Vi er innesperret. - Ja, vi merket det.
Hvordan kan vi bruke krystallene til å flytte veggene?
Hver krystall er designet for å lage en spesifikk del av tunnelen.
Små kvadratiske lager korte, rette åpninger.
Sir, bruk en liten en, hvis du har det.
Forstått. Er det en liten, kvadratisk der?
Det er flere, både kvadratiske og rektangulære former.
Liten?
Hvis du bruker feil, kan tunnelen rase sammen over oss.
Sir, vær sikker på at du bruker rett krystall.
Den er helt kvadratisk.
Ser kvadratisk ut i mine øyne.
Vakkert.
- Takk skal dere ha. - Ikke noe problem.
- Fant dere en tok'ra-kommunikator? - Nei, det gjorde vi ikke.
Flere jaffa-tropper gjennomsøker tunnelene. De er her snart.
Bruk det lange rektangelet.
Pent.
Dere burde forsegle tunnelen når vi har dratt.
Tiden har lært ham ydmykhet.
Og respekt for unionen av systemherrer.
Du tror jeg er en tosk.
Goa'uldene har kriget mot hverandre siden tidenes morgen.
Anubis har samlet makt, slik at han kan vinne tilbake respekten deres.
Han er heller ingen tosk. Han vet at dere ikke vil ta ham tilbake uten at dere må.
Vi trenger ikke Anubis.
Uenigheter og vantro,
tidligere ukjent blant jaffaenes rekker.
lnfiltrasjon og omveltning fra tok'raene.
Og dere kan ikke lenger ignorere trusselen fra menneskene på Jorden.
Hvor mange må dø?
Hvor mange maktområder må falle?
Og hvordan kan vi fortsette å kalle oss guder hvis vi ikke oppfører oss som dem?
Tauriene kan ikke tillates å triumfere igjen, og igjen.
Avtalen med asgardene beskytter planeten deres.
- For systemherrene. - Vi må påtvinge alle goa'uldene den.
Men ikke fra en som har vært død i tusen år.
Hva foreslår du?
Godta min stemme på vegne av Anubis,
og før han gjenopptar posisjonen sin blant dere,
vil han ødelegge Jorden.
- Hvor mange av de greiene har vi? - Seks.
Vi kan ikke være her nede for alltid. Vi er tomme for vann.
Jaffaene hviler ikke før de finner oss.
- Hvorfor sier du det? - Hvis de bare ville drepe tok'raene,
så har de våpen som kunne ha ødelagt hele dette anlegget fra rommet.
Det at de bruker tropper antyder at de leter etter noe.
- Giften. - Vi kan ikke la dem få den.
Hvis det skulle skje,
er vi nødt til å ødelegge krystallen som inneholder formularet.
Etterhvert er de nødt til å slutte å lete etter oss.
Selv om de avslutter letingen, vil de aldri forlate Stargaten ubevoktet.
Jacob og Daniel kommer tilbake før eller senere.
Tok'raene vil sende ut en advarsel om å holde seg unna.
De kommer til å anta at vi døde sammen med de andre tok'raene.
Kanskje.
Uten noen måte å kommunisere på, hvordan skal de finne oss?
La oss gå videre.
- Jacob? - Snakk i vei.
De skal avgjøre om de skal godta Anubis. Han har en plan om å angripe Jorden.
- Fikk du noen detaljer? - Osiris sa ingen.
Her kommer et spørsmål til deg.
Hvorfor tillater goa'uldene at slavene hører alt?
Jeg er usikker. Vi trodde de ville drepe slavene etter toppmøtet.
- Var ikke det viktig nok til å si fra til meg? - Du skulle drepe alle goa'uldene.
- Jeg skal ikke gjøre det lenger. - Sant. Hva er poenget ditt?
Det er en stor beholder med levende symbioter her.
- Så de skal ikke drepe slavene likevel? - Virker ikke sånn.
Slå av skjoldgeneratoren.
- Jeg skal få deg ut. - Ikke ennå.
Hvis du blir tatt, og giften faller i feil hender...
Jeg blir ikke tatt.
Hvem blant oss aksepterer Anubis' tilbakekomst til systemherrene?
Avstemmingen må ikke være enstemmig.
Med seks mot én stemme, blir Anubis tilkjent status som systemherre,
og ønsket velkommen tilbake av de som leder goa'uldene.
Osiris får tillatelse til å stemme på hans vegne.
Dere kommer ikke til å angre på dette.
Måtte vi herske i evighet.
Det er mye å diskutere når det gjelder det.
Men først...
Ser ikke ut som det er noen jaffaer som følger etter oss.
Bra. Vi har ikke hørt bomber på en stund. La oss prøve å gå opp til overflaten.
Elliot? Hører du meg?
Hvordan kan vi bruke krystallene til å lage en tunnel til overflaten?
Overflaten?
Vi vil komme oss opp dit og få oss noe vann.
Diamanten.
Du sa at tok'raene sannsynligvis sender en advarsel for å skremme andre unna.
Langtrekkende sensorer. Oppdager innkommende skip.
Overfører signaler til det dype rom.
Kan vi omprogrammere én til å signalisere til Jacob og Daniel?
Det er mulig.
Hvor er de?
Fire stykker.
Omtrent fire mil fra Stargaten.
Som vender mot nord, sør, øst og vest.
- Vi er omtrent fem kilometer fra porten. - Mer eller mindre.
Uansett må vi komme oss til en av de sensorene.
Kom igjen.
- Du visste de kom til å spise dem? - Ja.
De gjør det hver kveld så lenge toppmøtet varer.
Hva tror du skjer når dette er over? Med oss, mener jeg.
Det er mellom deg og din herre.
Synes du ikke er rart at de lar oss se de hellige ritualene sine?
Høre de mest hemmelige samtalene deres?
Jeg har vært i tjeneste for min herre i 24 år.
I løpet av den tiden, har jeg sett og hørt mange, mange ting.
Har ikke du?
Min herres vanlige lo'taur kunne ikke være tilstede. Jeg kom hit på kort varsel.
Jeg forstår.
- Kan jeg være oppriktig mot deg? - Har du ikke vært oppriktig før nå?
Jo, selvsagt.
Det jeg mener er, kan jeg stole på at denne samtalen forblir mellom oss?
Jeg tror goa'uldene er mektige skapninger som
bruker sånne som oss til verter, og at de bruker makten til å fremstå som guder,
slik at massene vil følge og tjene dem.
Jeg er enig.
- Du vet at dette er sant? - Ja.
- Og likevel tjener du? - Som du også gjør.
Ja, men det jeg frykter, er at når dette er over,
vil ikke min herre at jeg skal spre hemmelighetene jeg vet,
og vil drepe meg for å forhindre det.
Du hadde ikke vært her hvis ikke herren din stolte på deg.
Sant.
Men hva om de ikke bryr seg om hva vi ser eller hører, fordi
når de er ferdige med å spise symbioter, planlegger de å putte restene i oss.
Det kan man bare drømme om.
Unnskyld?
Jeg har tjent min herre så lenge,
i håp om at en dag ville han gi meg æren av et implantat.
- Æren? - Ja.
Uendelig nytelse, og makten til goa'uldene.
Muligheten til en dag å stige opp til en systemherres rang.
Jeg mistet to moderskip i det slaget.
Strategien din var åpenbart svak.
Din herre har krevet skatt fra oss alle.
Likevel stemte dere alle ham tilbake i det gode selskap.
Makten han har gjenvunnet står det respekt av.
Hva tilbyr han som betaling for skaden han har gjort mens han samlet styrkene?
Anubis skylder systemherrene ingenting.
- Han blir med for alle goa'ulders beste. - Anubis kan nok ha blitt sterk,
men det oppveier ikke for den samlede makten til systemherrene.
Hva tilbyr Anubis som bevis på det troskapet du forfekter på hans vegne?
Snakk nå, eller forlat oss.
Som jeg har sagt før,
tror Anubis at den største trusselen mot goa'uldene er den fra innsiden.
Ved at vi møtes her,
er den trusselen blitt kraftig svekket.
Gjennom tidene har vi mistet mye til infiltratørene,
opprørere og rebelske handlinger fra tok'raene.
Fra i dag vil dette bli kjent
som dagen da blodet fra tok'raene fløt fritt,
og opprøret deres sluttet for godt.
- Glidere patruljerer området. - Vi har 30 kilometer igjen i den retningen.
I dette terrenget, regner jeg med at vi kan gå én kilometer på 15 minutter.
Da er vi forhåpentligvis ved sensorene på under ni timer.
Unnskyld meg.
Jeg vil gjerne få gitt en beskjed fra min herre Yu til Osiris. Han vil møtes.
- Jacob? - Hva pokker er det som foregår, Daniel?
Anubis vet hvor tok'ra-basen er. Osiris sier han angriper nå.
- Kom deg til skjoldet. Jeg kommer inn. - Glem det. Jeg har en ny plan.
- Hva gjør du? - Jeg stjeler Yus lasteskip.
- Kan jeg fly ut fra innsiden av skjoldet? - Ja. Hvordan det?
- Fordi jeg tar Osiris med meg. - Er hun der nå?
- Nei, jeg jobber med saken. - Kjemikaliet du bærer på,
kan være den eneste måten vi kan hindre at Revanna blir angrepet.
Ja, og Osiris kan etterhvert føre oss til Anubis.
Da kan du gjøre ditt beste for å få ut symbioten og redde Sarah.
- Hvordan skal du fly det skipet? - Jeg har fløyet moderskip.
Hvor vanskelig kan det være?
- Hvor er lo'tauren, Jarren? - Jeg har ikke sett ham, Deres Nåde.
Min herre? Tilgi meg.
Jeg tjener trofast min herre Baal,
så hør derfor på alt jeg sier med en viss skepsis.
Jeg mener det er min plikt å fortelle deg at din nye lo'taur ikke kan stoles på.
Stopp!
Så uheldig at Yu ikke kunne stole på slaven sin.
Begge ble dødelig såret i kampen hvor slaven prøvde å drepe herren sin.
Sarah, det er meg. Daniel.
- Det bør være deg, Daniel. - Få meg ut av denne greia.
Jeg er på vei.
- Major? - Vent.
Jeg bør fortelle deg hvordan man omprogrammerer sensoren.
- Går det bra? - Ja. Takk.
- Hva skjedde? - Jeg tok henne, så tok Yu meg,
- og så måtte jeg ta bena fatt... - Giften?
Jeg har den her.
- Hvor lang tid tar det å komme dit? - Med full gass, seks timer.
- Men vi er kanskje for sent ute allerede. - Jeg vet dette kan virke uviktig nå,
men jeg kan like godt si det. Jeg fant ut hvorfor goa'uld-befolkningen ikke øker.
Oberst?
Pent.
Min herre, et lasteskip ble oppdaget på vei ut av hyperrommet,
men det innkapslet seg umiddelbart. Nåværende posisjon er ukjent.
Send av sted en skvadron glidere. Få dem til å skanne atmosfæren for forstyrrelser.
Og hvis skipet så mye som forsøker å lande på planeten, skyt det ned.
Hva med de overlevende?
De har ikke blitt funnet, min herre. Letingen fortsetter.
Bli med i letingen selv. Og hvis du hverken finner formularet,
eller en levende tok'ra som kan si den til meg, trenger du ikke å komme tilbake.
- Vi mottar en alarm fra overflaten. - Hva står det?
"Basen har vært utsatt for angrep."
"Regn ikke med noen overlevende."
Vi burde dra.
Sånn. Jeg er ferdig.
- Hvordan vet vi at den virker? - Hvis noen kommer og redder oss.
Vi får inn et nytt signal.
Hva er det?
Det er SOS.
- Det må være Jack eller Sam. - Forhåpentligvis begge, med flere.
Hold deg fast.
Hva i...?
Vi er truffet.
Innkapslings-mekanismen virker ikke.
De må ha oppdaget varmesporet vårt idet vi gikk gjennom atmosfæren.
Jeg klarer ikke å riste dem av.
Jeg omdirigerer energi til skjoldene.
Vi mister høyde fort. Hold deg fast, Danny. Nå kommer den.
Der.
Dette blir litt av en landing.
Bli hos Elliot.
Går det bra?
Egentlig ikke.
Skulle tro at en rase som er avansert nok til å fly romskip brukte sikkerhetsbelte.
- Vi foretrekker bare å ikke krasje. - Vi må komme oss vekk herfra.
- Er du skadet? - Jeg overlever.
- Hvordan går det med skyssen vår? - Ganske stillestående.
Pappa!
- Går det bra? - Ja. Ser verre ut enn det er. Du?
Det går bra med meg.
- Hvordan går det med Elliot? - Han har fått hard medfart.
Ble skadet i en rasulykke. Lantash gikk inn i ham for å redde ham, uten virkning.
Vi kan kanskje redde lasteskipet, men ikke før hele området kryr av jaffaer.
De gliderne visste definitivt hvor vi var.
- Vi kan ikke flykte gjennom Stargaten. - Vi har fortsatt denne.
Selv om den sprer seg vidt, tror jeg ikke den sprer seg helt til Stargaten.
Hvis vi frigjør den her, dreper den deg, Elliot og Teal'c.
Da må jeg finne en måte å få den til Stargaten på.
Det er selvmord. Du regner med at jaffaene ikke skyter deg hvis de ser deg.
På grunn av mangel på dekning og størrelsen på jaffa-hæren,
kunne heller ikke jeg kommet til Stargaten ubemerket.
La den bli igjen her hos meg.
- Hva skal det være godt for? - Reis herfra, og gjem dere.
Jaffaene finner meg.
Jeg sier jeg kan formularet. De kommer til å føre meg til Stargaten.
Han har rett. Han vil bli ført til leiren ved Stargaten
- før han blir sendt til moderskipet. - Kommer de ikke til å ransake ham først?
Da utløser jeg våpnet.
Dreper så mange jeg kan.
Vær så snill.
Vi kommer til å dø begge to.
Jeg kan ikke redde oss.
Men det er en mulighet for at vi kan redde dere.
Hva med Elliot?
Det er ingen vits i
at noen av dere risikerer livene deres for å redde meg.
Gi meg innretningen.
Dra.
De kommer snart.
Han er lykkelig nå.
Han ville bare at du skulle vite hva han følte.
Det gjør jeg.
Jeg kommer aldri til å glemme ham. Eller deg.
Bakkestyrkene vil ikke være langt bak.
Sam, vi må dra.